"Tie todellisuuteen".
En halua sinne.
Heippa.
Täällä on niin tyyntä ja ulkona hektistä.
Eikö olekin upea päivä?
En olekaan käynyt täällä ennen.
Kiva hattu sinulla.
Onko kiireistä?
Huhuu.
Huono päiväkö?
Ei. - Kunnes minä tulin.
Näytät säikähtäneeltä. En minä pure.
Ei hätää. Lähden nyt.
Hauskaa päivänjatkoa. Pysy iloisena.
En pöllinyt mitään, herra johtaja.
Voi ei.
Ai kun hienoa.
En saanut edes hyvästellä sitä.
Musiikki loppui. - Jo aikaa sitten.
Nautin vain hiljaisuudesta.
Mitä? Mikä nyt noin naurattaa?
En tiedä.
Voisitteko...? - Siskosi heräsi, Poppy.
Suzy, mikä tuo on? - Uusin valloituksesiko?
Voi pientä.
Toivotko ikinä olevasi adoptoitu?
Joo.
Loukkaannuin, Zoe.
Hys! - Kenelle hyssyttelet?
Ehei. Zoe on oikeassa.
Nautitaan yhdessä hiljaisuudesta.
Dawn, ole jo hiljaa. Muut eivät saa suunvuoroa.
Sori.
Sormet huulille. - Sormet tisseille.
Ja lanteille. - Saanko lainata tissejäsi?
Sormet tisseille. - Tuo on tosi ällöä.
Maistuuko teille kanansuikaleet? Haloo?
Saanko kokeilla? - Totta kai. Entäs te?
Tiedän, missä tuo on ollut.
Olen pettynyt sinuun. - Sori, Alice.
En tajua, miksi pidät toppauksia. - Etkö?
Panetko ne vain rintsikoihin? - Niin.
Niiden kanssa tunnen oloni hyväksi. - Aidoksi naiseksi.
Se meni väärään paikkaan.
Sinulla on kolmet tissit. - Niin kuin sinulla, Zoe.
Ei, minulla on kolme nänniä. - On vai?
Zoe ei halua puhua siitä. Minä annan hänelle halin.
Lhanaa. Tee uudelleen.
Rintavakosi näyttää upealta. - Kiitos.
Olen oikein näköalapaikalla. Tulkaa katsomaan.
Kaikki tänne vaan.
Eikö olekin upea? - On.
Tiedetään, missä Poppy nukkuu tänä yönä.
Huomenta. On aika nousta, unikeko.
Tästä saat teetä.
Kyllä sinä jaksat nousta.
Noin sitä pitää. Olet melkein ylhäällä.
No niin. Ja hän on ylhäällä.
Kiitti.
Oletko kunnossa? - Joo, nukuin hyvin.
Kuulin kyllä.
Aina sama juttu. En minä kuorsaa.
Et ole ikinä kuorsannut. - Lhan tosi.
Vieläkö muut nukkuu? - Ei, lähtivät jo aikaa sitten.
Ai jaa. Mitä kello on? - Kymmenen yli kaksitoista.
Niillä onkin paljon hommia. Dawnin väitöskirja on myöhässä.
Koska sinun tenttisi ovat? - Kolmen viikon päästä.
Otan ne ihan viileästi. - Totta kai.
Pidän pääni kylmänä, mutta minua stressaa silti.
Olet kuin eskimo, jolla on päänsärky.
Haluatteko paahtista? - Joo, kiitos.
Kaksi viipaletta, marmeladilla. - Vinosti leikattuna.
Ilman reunoja. - Selvä. Tiedättekö mitä?
Lhanaa. - Zoe simahti.
Me aloitetaan rikosoikeudella. Se on hirveää.
Olisipa ensin kyberrikokset -
tai rikokset ja nautinto, niin pärjäisin ihan hyvin.
Hyvin se sujuu. - Jos meilläkin on tutkinnot, se onnistuu keltä vain.
Haukutko siskoasi? - En, kun sinua.
Rikos ja nautinto kuulostaa hyvältä. - Kuulostaa eilisillalta.
Hyvin ne tentit menevät. - Joo.
Nähdään taas. - Koska käydään Helenillä?
Koska vauva syntyykään? - Pian.
Helen on tekstaillut. - Minullekin.
Mennäänkö tenttiesi jälkeen? - Haluan visiitin alta pois.
Minä sovin vierailusta. - Tekstaa.
Ole ahkera.
Suze? Väärä suunta. - Ai joo.
Näistä saa hyvät jalat. - Kiva.
Eikö olisi mieletöntä lentää? Sitä vain...
Niin kuin Mr Vertigo? - Niin. Se on ihana kirja.
Haaskalintuja kaikki...
Näitä voisi käyttää. - Hienoja. Upea!
Tehdään pöllö. Niillä on iso pää. - Sillä on sinun silmäsi.
Kiitos vaan, Poppy. - Lhanat ne on.
Muuttavatko pingviinit? - Ai etelään?
No ihan miten vaan.
Tehdäänkö papukaija tai tukaani? Katso tätä nokkaa. - Hyvät värit.
Hankitko uuden pyörän? - Ei vanhaa korvaa mikään.
Se on lentänyt pesästä. Opettelen ajamaan autoa.
Otatko ajotunteja? - Ehkä, ehkä en.
Minun autollani et opettele.
Pöhkö. - Tehdään kanoja.
Kanat eivät lennä. - Laiskimukset.
Mitä me sitten tehdään? - En tiedä.
Missä silmäsi ovat? Näin etäällä toisistaanko? - Joo.
Älä tökkää. - En tietenkään.
Valmista tuli. - Kiva.
Sinun pitäisi pyytää aikuisen apua. - En tunne ketään aikuista.
Aika hyvä. - Niin. Mitäs tykkäät tästä?
Nämä päässä voisi käydä flaksi.
Pubiin? - Joo, krapularyypylle.
Olen valmis. Huulipunaa vain ja menoksi.
Hei, Liz. - Terve, Zoe.
Pohjois-Amerikan linnut lentävät Etelä-Amerikkaan asti.
Aikamoinen matka, eikö?
Kaikkein pisimmän matkan lentää lapintiira.
Se lentää ihan pohjoisesta -
maailman toiselle laidalle Etelänavalle.
Eikö olekin ihmeellistä? Pohjoisesta etelään.
Siitä tulee 15000 kilometriä.
Nick, maalaa nyt toinen puoli.
Tehdäänpä näin... Koristellaan sitä lisää.
Haluatko tällaisen? Tuo on kiva.
Tällä on kulmakarvat.
Todella hieno.
Tässä on lisää keltaista.
Minkä värisiä höyhenet voisivat olla?
Maalatkaa sateenkaaren värit. Värit ovat kuin papukaijoilla.
Älä laita sitä vielä päähän.
Onko se valmis? Katsotaanpa.
Tähän voisi laittaa lisää hapsuja.
Onko nälkä? Kohta on ruoka.
En ole keittäjä, mutta ihan kohta syödään.
Saat pestä kädet.
Oletteko valmiita?
Olettepa mahtava näky.
Räpyttäkää siipiänne.
Eikö tämä ole hiukan vaarallista? Nämä päähineet lasten päässä.
Yritänkin tukehduttaa ne pikku riiviöt. - Hienoja päähineitä.
Miten viikonloppusi meni? - Surkeasti. Olin vain kotosalla.
Viikonloppuna, Tash! - Riitelin äidin kanssa.
Minun piti vahtia siskontyttöäni Jasminea.
Mitä hänelle kuuluu? - Se tyttö syö liikaa.
Söi kolme kanankoipea ja neljä torttua ja jäi nälkä. - Pikku possu.
Pyysin äitiä sanomaan siskolleni, että panee tytön laihikselle.
Hänhän on vasta seitsemän. - Äiti ei ihme kyllä halunnut sekaantua.
Sitten tätini tulivat käymään Dollis Hillistä. - Voi ei.
Alkoi hirveä kuulustelu. "Onko miestä? Menetkö pian vihille?"
"Anna vanhalle muorillesi lapsenlapsi."
Sanoin, ettei ole miestä eikä ole tulossa häitä -
enkä hanki asuntolainaa vielä vähään aikaan, kiitos vaan.
Panin oven kiinni ja lähdin. - Se siitä.
Miten menee? Mitä syödään? - Ruokaa.
Onko nälkä? - Hurmaava.
Niin oletkin. Miten sujui? - Se lintutouhuko?
Lapset olivat aivan innoissaan.
Omiani piti estää lentämästä ikkunasta ulos.
Onnistuitko? - Rauhoitin ne Stravinskilla.
Minkä soitit? - "Kevätuhrin".
Varasin ekan ajotunnin. - Milloin se on?
Lauantaina kello 12. - Hienoa.
Katan pöydän. - Tämä onkin kohta valmista.
Rakastan viikonloppuja. - Et kai?
Tanssimme perjantaisin lasten kanssa.
Puolet lapsista ovat minua isompia. - Ei ihme.
Tarkoitan leveämpiä. - Varo vaan.
Lasten itseilmaisu on vaarallista.
Viikonloppuisin lapset vain pelaavat sisällä tietokonepelejä.
Kerran pyysin lapsia istumaan alas ja kertomaan viikonlopustaan.
Kaikki olivat kauniilla ilmalla pelanneet sisällä PlayStationia.
Sitten et saanut lapsia enää nousemaan ylös. - Henki vain vinkui.
Me kävimme lapsena puistossa. - Ei kaikilla ole puistoa lähellä.
Mutta kävellä voi muuallakin. - Päätös on lasten vanhempien.
Monet vanhemmat pelkäävät päästää lapsensa ulos leikkimään.
Monilla vanhemmilla on rankkaa. Heillä on paljon stressiä. - Niinpä.
He tulevat töistä, jos heillä edes on työpaikka, ja he ovat uupuneita.
Ei mikään ihme, jos ei jaksa viedä lapsia piknikille.
Elämä on rankkaa, mutta pitää vain sinnitellä.
Jotkut eivät vain viitsi.
Antavat lastensa chattailla yömyöhään. Se on huolestuttavaa.
Pelottavaa. - Minua suututtaa sellainen.
Monet lapset tietävät netistä meitä enemmän.
Asiasta puhuminen kuitenkin lisää tietoisuutta.
Tiedän tupakan vaarat, mutta poltan silti.
Ainakin tiedät, mihin kuolet. - Kiitti.
Alkoholi on pahasta, mutta en voi olla juomatta.
Sääli. - Kippis.
Kippis, tytöt. Otetaan maksaraukoillemme.
Ota iisisti, Poppy. Huomenna on eka ajotuntisi. - Ai niin.
Muista kuollut kulma, Poppy. - Montako sormea näet?
Varmaan sinulle.
Hengittele syvään ennen ajoa.
Ei näy ketään. Toivota onnea. - Onnea.
Soitan sitten hätänumeroon. - Hyvä veruke tavata palomiehiä.
Hei. Oletko Scott? - Oletko sinä Poppy?
Olen. Kiva tavata. - Auto on täällä.
Käteni ovat puhtaat. Pesin ne ihan tätä varten.
Tämä autoko? - Istu kyytiin.
Minä se ajoa opettelen. - Niin, mutta jutellaan ensin.
Hyvä on. Jos kerran vaadit.
Valitsitko sinä auton värin? - Istu alas.
Onko auto sinun? - Firman.
Entä omasi? - Se on tämä.
Päätä jo, kenen auto on.
Onko ajoharjoittelulupaa? - On.
Tässä. Huono kuva minusta.
Oikea nimesi on Pauline. - Niin.
Kunnossa on. - Hyvä.
Oletko ennen opetellut ajamista? - Olen. Tai en oikeastaan.
Ajelin Cadillacilla Miamissa rannalla jurrissa. Hulvatonta!
Tässä autossa ei olla jurrissa, vaan keskitytään.
Vien sinut erääseen paikkaan kuivaharjoittelua varten. - Tuhmaa.
Kuuntele ja ota vastuuta. - Yritän parhaani.
Kiinnitä turvavyö. - Kyllä, kapteeni Scott.
Menoksi sitten.
Kävitkö toimistolla? - Puhuin pomosi kanssa.
Hän ei ole pomoni, olen oman itseni herra.
Mutta auto on hänen... sinun tai jonkun.
Opetus maksaa 22,50 puntaa per tunti. - Halpaa.
Olemme silti muita firmoja parempia. Isoilla on kokemattomat opettajat.
He veloittavat enemmän. - Ryökäleet!
Me kokeneet opettajat veloitamme vähemmän. - Järkeenkäypää.
Halpuus on suhteellista. - Totta turiset.
Pidetäänkö ajotunti samaan aikaan joka viikko? - Vaikka.
Kyllä vai ei? - No jos kerran haluat tietää.
Päätä sinä. - Kello 12 lauantaisin.
Tykkäätkö lauantaitöistä? - Teen töitä vain puoli päivää.
Olet viimeinen oppilaani.
Mitä teet sen jälkeen? Menetkö tänä iltana ulos?
Menen kotiin ja luen kirjaa. - Mikä on noin hyvä kirja?
Se on kirja. - Se selvisi jo.
Edessäsi on kolme poljinta.
Pane vasen jalka vasemmalle ja paina se alas asti.
Onpa leikkisä kaveri. - Pauline, nosta jalka polkimelta.
Minua on kutsuttu Paulineksi viimeksi kaksivuotiaana.
Miksi sitten kutsun sinua? - Kävisikö Poppy?
Kutsu miksi haluat, Scott. - Hyvä on, Poppy.
Saappaasi eivät sovi ajotunnille. - Mikseivät?
Et voi ohjata autoa korkeissa koroissa. - Näkisitpä kun tanssin.
Ehkä ne ovat hyvät tanssimiseen. - Suorastaan loistavat.
Ehkä ne ovat hyvät rannalla kännissä mutta eivät ajaessa. - Olet hassu.
Ensi viikolla panet matalat korot. - En näytä hyvältä niissä.
Ajokyky on tärkeintä. - Hyvä on sitten, Scott.
Hyvä. On kaksi sivupeiliä ja taustapeili.
Niistä muodostuu kultakolmio eli pyramidi.
Huipulla on kaiken näkevä silmä Enraha. Toista: Enraha.
Luciferin silmäkö? - Ei.
Sitä en halua katsella. - Oli kolme langennutta enkeliä:
Enraha, Raziel ja Lucifer. - Sori, en tunne niitä.
Malta. - Eihän olla Maltalla.
Se on opetuskeino. Minäpä selitän jotain sinulle.
Opettajan tulee tuoda oppilaassa esiin hyvät tavat -
toistolla ja selkeillä mielikuvilla, jotka on helppo muistaa.
Ai jaa? - Kyllä.
Opetus syöpyi muistiini. - Muistat Enrahan lopun ikäsi.
Jättimansikka olisi kivempi. - Tämä toimii, usko pois.
Seis! Ole hyvä ja ota käsi pois vaihdekepiltä.
Ota jalka polkimelta. - Irti ovat!
Kuules nyt, Poppy. Tämä auto on elinkeinoni.
En tiedä sinun työstäsi, mutta jos minä tulisin pubiisi tai diskoosi -
ja tyhmyyttäni rikkoisin äänilevyt tai juomalasit, se ei kävisi päinsä.
Mutta minä en omista baaria tai diskoa.
Olen ala-asteen opettaja.
Olet vai? - Näin on näreet.
Oletko satanisti? - En, päinvastoin.
Oletko paavi? - Se on sama asia.
On vai? Tietääkö paavi sen?
Polkimet ovat kaasu, jarru ja kytkin.
Kiva. - Hyvä.
Millainen mies on? - Sinun mieleesi. Hän sai minut nauramaan.
Vitseillä vai outoudella? - Molemmilla.
Mitä kävi? - Hän huusi minulle.
Hän on vähän kireä tyyppi. - Sinä varmaan ärsytit.
Järkkään teille treffit. - Onko hän komea?
Ei. Lhan sinun tyyppiäsi siis.
Saat naida aina kun haluat. - Koska viimeksi?
Kenen syytä se on? Minne menet? Suzy...
Moikka. Mitä tapahtuu?
Huudatko pikkusiskolleni? Siltä näyttää.
Minne menet? - Haista paska!
Et taida tulla mukaan Adiós.
Huomenta, Poppy. Mikä hätänä? - Satutin selkäni trampoliinilla.
Niinkö? - Käyn joka viikko.
Koulun jälkeenkö? - Niin. Se on hyvää lihastreeniä.
Minä aloitin flamencon. Se on ihanaa.
Olen aina halunnut tanssia sitä. - Varo.
Tule mukaan. Tunti on tiistaisin puoli seitsemältä.
Palataan asiaan.
Huomenta, Leanne. - Huomenta, rehtori.
Pissa haisee. - En haista mitään.
Pissasitko taas housuun? Tuhma tyttö. - Niin olen.
Pärjäätkö? Ollaan kohta perillä.
Onko hajuaistisi mennyt? - Röökauksen takia. Tässä se on.
Valmista tuli. Ole hyvä.
Kuka on seuraava potilas? - Poppy Cross.
Poppy? - Zoe.
Minä olen Poppy. En tunne häntä. - Olen Ezra. Mennään yläkertaan.
Oletpa kookas. - Lykkyä tykö!
Varovasti. - Mitä teet minulle?
Lhan naurattaa.
Tunnustelen selkälihaksia. Kerro, mihin kohtaan sattuu.
Lähetän tekstarin.
Vahva ote.
Kutittaa.
Juuri siihen! - Selvä.
Entä tälle puolelle? - Joo.
Kumarru sivuttain ikään kuin poimisit jotain.
Kuin marjoja poimisin... En pysty.
Selkäkö vaivaa? - Että kuinka?
Se voi vaikuttaa kaikkeen.
Kuten mielialaan.
Kiva vehje. - Käy selällesi.
Pitääpä hankkia tällainen kätevä sänky.
Käy kyljellesi kasvot minuun päin.
Sinä se et paljon pyydä.
Tunnustelen selkärangan lihaksia.
Herttileijaa!
Käy selällesi.
No niin. - Yksi nikama on jumissa.
Voi ei. - Korjaanko sen?
Onko se vakavaa? - Ei.
Sattuuko se? - Ehkä pari päivää.
Anna mennä sitten. - Oletko varma?
Jos olet nopsa. - Hyvä on.
Taivutan selkää ja tunnet naksahduksen.
Hengitä sisään ja... - Odota hetki.
Oletko valmis? Hengitä sisään.
Ja vedän sen paikoilleen.
Ole rentona. - Olipa se ylläri.
Ole rentona ja hengittele normaalisti.
Nousisitko istumaan.
Aiotko useinkin vaihtaa aikaa?
Sori, tuli este. - Minullakin on elämä.
Minulla oli menoa. En voinut sille mitään.
Hyvätkin aikeet vievät helvettiin. - Kuulostaa hauskalta.
Ikävä päiväkö? - Oli ikävä oppilas.
Mitä hän teki? - Myöhästyi, ei maksanut, paiskasi oven ja solvasi.
Huusitko hänelle? - Ajoin tieheni.
Hän on töykeä ja ylimielinen katutyyppi. - Kurjaa.
Häntä on kannustettu itseilmaisuun. - Äkkiä kädet poikki!
Tiedätkö, millaisia ne tyypit ovat? Ne ja äitinsä eivät tiedä mitään.
Haisevatkin vielä. - Sinulla se on vaikeaa.
No, kukas se siinä?
Ei sinun tarvitse nauraa.
Kevyesti ja tasaisesti. Nosta jalka jarrulta.
Tämä johtuu saappaistasi. - Jaloistapa.
Hätäännyin vain. - Saappaat ovat sopimattomat. Jatka.
Poppy, lisää vauhtia. - Älä huuda, Scott.
Sitten käännös vasemmalle. - Opettelen vasta.
Eli peili, vilkku, käännös. Enraha.
Kumpikin käsi ratissa. Enraha. - Tuo pelottaa.
Näytä vilkkua. Peili, vilkku, käännös.
Paina jarrua ja kytkin alas.
Nosta kytkintä ylös, kurkkaa ja ryömi. Vaihda ykköselle.
Kurkkaan ja ryömin.
Tien päässä käännymme oikealle. - Komea kundi.
Käännytään... Keskity nyt ajamiseen.
Enraha, Enraha, Enraha.
Jarru ja kytkin alas, ettei moottori sammu.
Tunnetko kumpareen? Käsijarru päälle ja nosta kytkintä.
Lukitse ovi. - Älä ole naurettava!
Niitä on kaksi. - Pilailetko?
Jatketaan matkaa. - Uskomatonta.
Liikkeelle nyt. - Käännytään vasemmalle.
Liikkeelle nyt! Olemme risteyksessä. - Jestas sentään.
Pysy keskiviivan vasemmalla puolella.
Kello 12 ensi viikolla? Sen kun tarkistat summan. Nähdään.
Pidän sinua silmällä.
Hei, hauva.
Toinen merkki: Pyöreä, kokonaan punainen...
Niin kuin tomaatti? - Vaikka.
Valkoinen vaakapalkki. - Anna vihje.
Palkki on vaakasuora. - Kiitos, opettaja.
Se ei siis mene ylhäältä alas? - Ei. Mikä se on?
Pystysuora. - Ei kun se merkki.
Mustilta pyöräilijöiltä pääsy kielletty.
Älä nyt taas. - Uskomaton juttu.
Voithan vaihtaa opettajaa. - Katsotaan nyt.
Kysy lisää. - Punainen ympyrä, musta auto...
Tämä ei sitten ole rasismia. Sen vieressä on punainen auto.
Lakupekka ohittaa Lelumaan Niksun. - Enraha.
Mikä merkki se on? - Ohituskielto.
Enraha. - Enraha.
Mies kuulostaa hullulta. - Hän onkin.
Miten selkäsi voi? - Hyvin. Taikasormet auttoivat.
Hän oli ihana mies. - Seksikäs.
Merkki jossa lukee "stop"? - Stop.
Selvä.
Kumpi räpäyttää ensin?
Haluatko teetä? - Kyllä, kiitos.
Ota lasagnea, syödään kanaa huomenna.
En ehdi nyt jutella. Nähdään.
Mahdammeko ehtiä? - Riippuu liikenteestä.
Selkäni!
Tulkaa ripeästi sisään. Pankaa laukut pois. Vielä mahtuu.
Anteeksi, että tulemme myöhässä. - Ei haittaa.
Etsikää paikka, niin aloitetaan. Tulkaa tänne.
Esittelin itseni uusille oppilaille. Mukavaa, että toit ystävän.
Tervetuloa tunnille. Olen Rosita Santos.
Olen kotoisin Sevillasta, Espanjasta.
Tai Sev II asta, kuten te äännätte.
Sevilla on kuuluisa härkätaisteluista.
Kauniista appelsiineista -
joista te engelsmannit teette pahaa marmeladia.
Aurinkolasit...
Ja siellä on syntynyt flamenco.
Kaikki ovat kai valmiina. Toivon niin.
Pankaa jalat haara-asentoon.
Ryhti suoraksi, rintakehä auki.
Lapaluut kohti selkärankaa.
Käsivarret rennoiksi.
Pää kääntyy oikealle.
Niska venyy ihanasti.
Ja vasemmalle.
Eihän tämä ole flamencoa.
Oikealle.
Takaisin keskelle ja rennoksi. Hienoa.
No niin, nyt oikea jalka eteen.
Kyynärpäät ylös kuin Pinokkiolla.
Ylös. Olkapäät alhaalla, kädet pään yli -
kasvojen kehyksiksi. Tässä olen minä, ylpeänä.
Painakaa sitten kädet alas eteen.
Jännittäkää käsiä, mutta liikkukaa sulavasti.
Nostakaa sitten kyynärpäistä kuin siipensä levittävä kotka.
Kauniina, vihaisena, raivokkaana.
Kun nostatte siipenne, muistakaa, että tämä tanssi syntyi -
gitanojen tuskasta ja kärsimyksestä.
Te sanotte "mustalaiset". Tiedän, se on epäkorrekti sana.
Nämä ihmiset olivat alistettuina monia vuosisatoja.
He sanoivat: "Tämä ei käy."
"Meillä on ylpeyttä, arvokkuutta, rohkeutta ja flamenco!"
He sanoivat: "Tämä on minun tilani."
Minun tilani. Minun tilani...
Kaikki mukaan. Yksi, kaksi...
Uudestaan Vamos, vamosl
Sanokaa se sydämestä.
Vielä kerran. Ilmeikkäästi.
En usko teitä.
Lasken kahteen, ja sitten poljetaan ja taputetaan rytmissä.
Mitä oikein teette?
Missä on intohimo, kosto ja veri? Tämä on flamencoa!
Taputitte kohteliaasti kuin oopperassa.
"Anteeksi, montako sokeripalaa haluatte teehen?"
Tämä nainen on muhinoinut miehesi kanssa keskiviikkoisin vuoden ajan.
Tällä miehellä on viisi vuotta ollut suhde parhaan ystäväsi kanssa.
Miehesi, jolle olet omistanut viisi vuotta elämästäsi -
pettää sinua ruotsalaisen, 22-vuotiaan ämmän kanssa.
Haluat tappaa miehen, leikata häneltä pallit irti.
Mies on täysi sika. Vihaan häntä!
Oletko kunnossa?
Olipa kumma juttu. - Hän kuitenkin jatkoi tuntia.
Kuin mitään ei olisi tapahtunut. - Hän ei tunteillut lainkaan.
Aivan. Halusin halata häntä. - Hän ei olisi varmaan tykännyt.
"Tämä on minun tilani. Irti!" Avautumisesta jäi kurja tunne.
Sitten hän pani tunteet piiloon. - Ehkä pysyvästi.
Hänellä on varmaan rankkaa.
Hän on hyvä opettaja. - Varmasti.
Hän polttaa itsensä loppuun. - Irrotti kai ne pallit oikeasti.
Miehet tuskin palaavat tunnille. - Naps naps.
Miten rakkauselämäsi voi? Eikö ole ketään? - Ei yhtikäs ketään.
Onko se ihan ok? - On.
Hyvä juttu. Kippis.
Mitä Bethille kuuluu? - Darren jätti hänet.
Juuri ennen kuin tyttö täytti 18. - Miksi miehet tekevät aina noin?
Jättävät jouluna ja ystävänpäivänä.
Kunpa Darren ei tulisi synttäreille. Ja kunpa Beth ei soittaisi hänelle.
Älä soita, Beth. - En vain voi sanoa mitään.
Tietenkin suojelet tytärtäsi.
Bethillä onkin pian kirjoitukset. - Pääsisipä hän Manchesteriin.
Mitä lukemaan? - Sosiologiaa.
Kunpa hän pitäisi välivuoden ja matkustelisi.
Pitääkin nähdä maailmaa. - Itse en voinut.
Sinähän matkustelit vanhempana. Missä kävitkään? - Kaikkialla.
Minä ja Zoe opetimme puoli vuotta Thaimaassa.
Sitä ennen olimme Australiassa Melbournessa ja Sydneyssä -
Balilla, Jaavalla, Malesiassa, Vietnamissa ja Thaimaassa. - Lhanaa.
Lapset pitivät koulunkäynnistä. 60 oppilasta per luokka. - 60?
Lhanan haastavaa. - Lapsille myös.
Varsinkin heille.
Otetaanko toiset lasilliset? - Olen autolla.
Niin joo. Ja huomenna on työpäivä.
Tämä on kolmas ajotuntisi. - Enkö olekin hyvä?
Et, vaan olet omahyväinen ja häiriinnyt oravista, koirista -
puiston lapsista, mummoista ja puolipukeisista miehistä.
Se mies oli komea. - Möhömahainen.
Vai tiirailit sinä. - Pidä katse tiessä.
Auto on tappava ase. Pysy vasemmalla.
Miten usein orava tekstaa niin? - Käännös vasemmalle. Enraha.
Enraha!
Miten ihmeessä voit olla opettaja ja vastuussa 40 lapsesta?
Heitä on 30. - Et kunnioita järjestystä.
Olet ylimielinen, kaoottinen häirikkö.
Läpäisin kuitenkin seulan. - Sinä olet seula.
Nyt vasemmalle. Peili, vilkku, käännös.
Enraha. Keskity nyt, Poppy. Siirry ajokaistalle.
Muistatko pyramidin? - Älä muistuta. Enraha.
Enraha on huipulla oleva silmä. Tarkoitan alakulmia.
Alaosassa olevat eivät tiedä huipulla olevien saavutuksista.
Missä sinä olet? - Katson ulkoa sisään.
Missä olet sinä ja oppilaasi? - Missä me kaikki olemme?
Nyt vasemmalle. Enraha.
Piditkö koulusta? - Se ei sopinut minulle.
Sääli.
Minäpä kerron jotain.
Koulutusjärjestelmä tuottaa vasemman aivopuoliskon vankeja.
Aivoissa on kaksi puoliskoa: Vasen ja oikea.
Vasemmassa on tietoa. Se on kuollut.
Oikeassa on yksilöllisyys ja sielu.
Koulussa tuputetaan tiettyä maailmankatsomusta.
Jos noudattaa annettua maailmankatsomusta -
läpäisee kokeet ja pääsee yhä korkeampaan asemaan.
Poliisiksi, tuomariksi, juristiksi, kenraaliksi tai poliitikoksi.
Mutta jos ajattelee itsenäisesti ja luovasti, epäonnistuu.
Niin järjestelmä toimii. Vasemmalle.
Enraha. Vilkku. Enraha.
Kiusattiinko sinua koulussa?
Seuraavasta vasemmalle. Enraha.
Lapset osaavat olla julmia.
Nick!
Nick, mitä oikein teet?
Oletko kunnossa, Charlie? Mistä on kyse?
Polkekaa jalkaa!
Katse eteenpäin.
Katsokaa eteenpäin.
Tämä ei ole salsaa. Pitäkää suora asento.
Tule ja tapa sel
Katse eteen, ei minuun.
Polkekaa jalkaa!
Hieno suoritus.
Minun täytyy sanoa, että teitte vaikutuksen.
Paljon parempaa kuin viimeksi, mutta vielä on varaa parantaa.
Tämä kuitenkin kelpaa... toistaiseksi.
Mistä kirjoitat? Ltsestäsi. Hienoa.
Jatkakaa te.
Jatka sinäkin. Piirrä vaikka.
Mitä täällä tapahtuu? Lopeta. Mistä on kyse? - Tuo lyö.
Lyötkö Ayotundea?
Oletko kunnossa? Löikö Nick kovaa?
Tulehan. Ystäviä ei lyödä. Jatkakaa te tehtävää.
Toista ihmistä ei saa satuttaa.
En osaa. - Kyllä sinä osaat.
Piirsin tiikerikalan. - Hyvä.
Mitä oikein tapahtui?
Voit puhua minulle. Lhan mistä tahansa.
Yritän auttaa sinua.
Olenhan kaverisi, vai kuinka?
Niin olet. - Aivan.
Kaverit auttavat. Eikö niin? - Joo.
Mikä sinua noin suututtaa?
Haluan selvittää asian.
Hopi hopi.
Hei, Jenny.
Onko sinulla hetki? Tuli pulma. - Käy istumaan.
Tiedäthän, mitä tarkoitan?
Tiedätkö? - Tiedän minä.
Se on, se on, se on... - Niin on.
Tiedäthän, se on...
Ne, ne, ne... - Niinkö?
Ne eivät ole, ne eivät ole... Tiedäthän?
Tarkenetko?
Tiedän, että sanoin lähteväni...
Kiva kappale. - Hän on, hän on...
On vai? - Tiedäthän, hän on...
Ja nyt hän on... - Voi ei.
Hän on, hän on...
Mikä hän on? - Mulkero.
Tunnen sellaisia.
Vai sillä lailla.
Juuri noin.
Tiedätkö, mitä tarkoitan? - Joo.
Hän on, hän on... Tiedäthän...
Hän oli niin... - Oli vai?
Hän ei halunnut... Ja minä en ole...
Ne ovat, ne ovat...
Ymmärrätkö?
Ymmärrän.
Mikä nimesi on?
Tule. - Minne menet?
Taksille. - Se on minulle.
Tule nyt, helkkari.
Älä kimpaannu. Vastahan tapasimme.
Äiti varoitti ventovieraista.
Minne menet? - Pisin tie on lyhin kotiin.
Murphyn laki.
Mitä? Lisisti nyt.
Mitä? - Onko hän poissa?
Kuka? - Kumitissimies.
Ai hän. Mikset heti sanonut?
On hän poissa. Juoksee tuolla kumisine tisseineen.
Ai. Hän häipyi. Odotas.
Vai niin.
Hän löysi näköjään kylppärin.
Anna mennä vaan.
Mitä oikein teen?
Joko lopetit?
Selvä.
Oletko syönyt? - En.
Ota nämä. - En.
Ruokaa varten. - Ei, kiitos.
Missä nukut yösi? - Sängyssä.
Tietenkin. Olenpa hölmö.
Mitä?
Tiedätkö?
Tiedän minä.
Oletko unessa? - Olen.
Mitä olet puuhannut? - Sitä sun tätä.
Yhtä ja toista. - Menoa ja meininkiä.
Missä olet ollut? - Siellä sun täällä.
Kävin kävelyllä.
Meidän piti käydä drinkillä. - Sori.
Jätin sinulle viestin. - Akku loppui.
Millainen päiväsi oli? - Entä omasi?
Fantastisen järisyttävä.
Yksi oppilas on väkivaltainen.
Mitä hän tekee? - Väkivaltaa.
Lyökö hän sinua? - Toisia lapsia.
Mitä aiot tehdä? - Kerroin Heatherille.
Poikaparka.
Lapsia voi vain rakastaa. - Muuten tappaa heidät.
Missä kävit? - Ikuinen kysymys. Missä olimme?
Minne menemme? Mikä on elämän tarkoitus?
Kävin Kuussa. - Käveletpä nopeasti.
Minulla on hyvät jalat. - Niin on. Et silti ole tyyppiäni.
Sinullakin on upeat jalat. - Irti!
Ennustan kädestäsi.
Näen erittäin vahvan viivan, paskaviivasi.
Näen myös pitkän, tumman ja komean... paskiaisen.
Sen vieressä on kundi. - Näytä.
Niin onkin. Komea kuin mikä.
Ei minun makuuni. - Ei niin.
Missä hyvät miehet piileksivät? - Eivät ainakaan täällä.
Tulkaa esiin nyt! Me odotamme teitä.
Ei heillä ole sisua.
Nick, miten menee? Mikä kirja se on? - "Yuck".
Kiva kirja. - Klassikko.
Tässä on Tim. - Hei, Nick.
Kysyin sinulta, tiedätkö, mikä on sosiaalityöntekijä.
Muistatko, mitä vastasit? - Ne auttaa vaikeissa jutuissa.
He auttavat vaikeissa jutuissa. Lhan oikein.
Mietin, miten minä voisin auttaa Timiä tutustumaan sinuun.
Olet ollut ahkera koulussa. - Totta.
Haittaisiko, jos Tim katsoisi koulutöitäsi?
Ei. - Haluaisin nähdä ne.
Etkö halua vai eikö sinua haittaa? - Ei haittaa.
Hyvä. Tule tähän istumaan. - Kiitos.
Näytetään matikan tehtäviä. - Oletko hyvä siinä?
Väsyttääkö sinua? - Vilkaistaan tätä.
Tämä on viime lukukaudelta. - Siistiä jälkeä.
Hyviä numeroita ja hymiöitä.
Palaan kohta. - Kiitos, rouva Stockman.
Tässä on iso hymiö. - Ja oikeinmerkkejä. Hienoa.
Viime lukukausi meni hyvin.
Entä tämä lukukausi? - Vaihdellen.
Ei kovin hyvin, mutta kyllä se siitä paranee.
Kai tiedät, ettet ole pulassa? - Joo.
Eihän sinulle voi olla pitkään vihainen.
Olet ollut aika vihainen viime aikoina. - Joo.
Minkä takia? - En tiedä.
Vai niin. Millaista kotona on? - Lhan kivaa.
Asutko äitisi kanssa? Onko teillä hyvät välit? - Joo.
Käykö teillä vieraita? - Ei.
Onko äidillä miesystävää? - On sillä.
Vai niin. Minkä niminen? - Jason.
Onko Jason kiva? - Ei.
Hänkö sinut on saanut vihaiseksi? - Joo.
Sepä kurjaa.
Olisiko paperiarkkia? - Eiköhän sellainen löydy.
Oletko hyvä piirtämään? - Olen.
Kas tässä. - Otetaanpa sinulle kynä.
Otapa tämä ja piirrä talo.
Osaatko sinä? - Osaan.
Sitä minäkin.
Siinä on äitisi makuuhuoneessaan ja kuka muu? - Jason.
Missä Jason on? - Olohuoneessa.
Olette kaikki eri huoneissa.
Miksi olet eri huoneessa kuin Jason? - Se ei ole kiva mulle.
Mitä hän tekee? - Se lyö mua.
Vai niin.
Kai tiedät, ettei sellainen sovi?
Oli mukava tavata. - Samoin.
Kiitos. Nick tokenee kyllä. - Totta kai.
Onhan hänellä hyvä opettaja. - Missä?
Katson häntä. - Kiitoksia.
Katsoisin häntä toistekin. - Ja hän sinua.
Annapa numerosi. - Kirjoitan sen ylös.
Ole hyvä. - Kiitoksia vain.
Hei sitten. - Nähdään.
Onko ollut kiva viikko? - On.
Sepä hyvä.
Jokin haisee. En tiennyt, että sinulla on koira.
Edellinen oppilas haisi. - Pahallekin?
Niinkin voisi sanoa.
Onko sinulla koiraa? - Ei, asun kerrostalossa.
Haluaisin kyllä koiran. Onko sinulla ollut?
Onko vanhemmillasi koiraa? - Isä on kuollut.
Tuletko juttuun äitisi kanssa? - En.
Asutko vanhempiesi luona? - En! Miten nuoreksi minua luulet?
22 - 23-vuotiaaksi? - Lhana mies.
Olen 30. Vanhapiika.
Asutko yksin? - En. Kämppiksen kanssa.
Jo melkein kymmenen vuotta. - Se on pitkä aika.
Hän on ihana. Rakastan häntä.
Miten niin rakastat häntä? - Minä rakastan häntä ja hän minua.
Olette siis... - Mitä?
Niin ollaan joo.
Vaivaako se sinua?
Ei ole minun asiani. - Eipä niin.
Tarkista peilit. Enraha. - Selvä.
Kerro vilkulla, että olet lähdössä.
Pane jalka kytkimelle ja vaihda ykköselle.
Etsi kytkimen tarttumiskohta. Seis. Vaihde vapaalle ja käsijarru päälle.
Irti ohjaimista ja virta pois päältä.
En edes aloittanut! - Viis siitä. Miksi keskeytin?
Särkeekö pää? - Ei, tai kyllä. Kerro syy.
Olisiko se aika kuukaudesta?
Anna vihje. - Mieti. Päästä varpaisiin.
Saappaat! Joka kerta pyydän vaihtamaan ne.
Ja joka kerta tulet typerissä saappaissa. - Anteeksi.
Panet turhuuden turvan edelle. "Valitan, hyvä rouva."
"Poppy tappoi lapsenne, mutta hän näytti seksikkäältä."
Mietitkö minua öisin? Etkö varmasti?
Jatketaanko tuntia? - Vaihdatko kengät?
Enpä taida. Viihdyn näissä. Monet ajavat koroissa.
Omalla vastuulla sitten. - Oukki doukki.
Pysy vasemmalla. Enraha. Mitä teemme mutkassa?
Odotan pahinta. - Isoa rekkaa.
Odotan pahinta. - Lisää kaasua.
Odotan pahinta. Voi ei, rekka!
Pidä kädet ratissa ja katse tiessä!
Tuli rekka. - Eihän. Typerä temppu.
Anteeksi... - Kaasua nyt ja liikkeelle.
Poppy...
Et vaaranna meitä molempia huviksesi.
Jos haluat vitsailla -
voin istua tässä ja saat ivata minua 22,50 punnan tuntitaksalla.
Kestän sen kyllä, mutta en salli sinun -
vaarantaa meitä ja muita tienkäyttäjiä.
Anteeksi, en ivannut sinua. - Älä koske!
Nyt riittää. Ulos! Matkustajan paikalle siitä.
Miksi? - Tunti on ohi, vien sinut kotiin.
Ai. Eli se siitä sitten?
Hyvä on sitten.
Ilmoita toimistoon, että minä en voi opettaa sinua.
Helvetin vyö! - Rauhoitu, Scott. Ei mitään hätää.
Mennään nyt. Tämä tulee minulle kalliiksi.
Pyydän sinulta vain aikuismaista käytöstä.
Tuollaista, vai?
Lhme autonistuinleikkiä...
Mitä nyt? - Kuljettajan paikalle siitä.
En ole ikinä luovuttanut oppilaan kanssa.
Muutit sitten mielesi. Päätä nyt jo.
Haluatko käydä ensin kävelyllä? Ei sitten.
Tarkista peilit.
Entä se yksi hankala oppilaasi?
Hän pääsi läpi inssistä tänä aamuna. - Hyvä.
Ei ansainnut päästä. Hän ei edes kiittänyt.
En tajua joitakin ihmisiä. Ei kohteliaisuus paljon vaadi.
Pieniä juttuja vain. - Niinpä.
Enraha. Pysy vasemmalla.
Vitsaile vain, mutta ajat kolarin ja kuolet nauraen.
Se on paras tapa lähteä.
Pelkäätkö kuolemaa? - En.
Pelkään kuolemista ja siksi heräsin. Kauan sitten.
Kuka herätti? - Minä itse. Silmäni avautuivat.
Sen kun naurat sillä välin, kun Rooma palaa -
mutta ellet herää, palat karrelle.
Mitä näet ympärilläsi? Näetkö sinä onnea?
Näetkö onnen tuottamista? Et.
Näet tietämättömyyttä, pelkoa ja monikulttuurisuuden vitsauksen.
Se on kulttuurin puutetta, jolla vähennetään yhteistä tahtoa.
Amerikkalainen painajainen on jo täällä.
Washington-monumentti on 555 jalkaa korkea ja 111 jalkaa maan alta.
555 plus 111 tekee 666, Poppy. 666!
Pysy vasemmalla. - Oletko ainoa lapsi?
Enraha. Käytä kaikkia peilejä. Tarkkaile nopeutta.
Samaan aikaan ensi viikolla? - Totta kai.
Totta kai.
Pysy iloisena.
Tule nyt, Suzy. - Kyllä hän tulee.
Moneltako pitää olla Helenillä? - Neljältä.
Helen pimahtaa. - Ei voi mitään. Se on sukuvika.
Millainen ajotunti oli? - Enpä tiedä. Synkkä.
Miten niin synkkä? - Synkkä kuin yö.
Ei kai hän ole kähminyt? - Sopii yrittää.
Tai laskenut kätensä polvellesi vaihdekepin sijaan? - Ei.
Onhan sinulla kaikki hyvin? - On.
Helen vain huolestuttaa. - Miksi?
Olisi pitänyt käydä aikaa sitten. - Niin.
Suzy tulee.
Katsokaas tätä! Varo puuta.
Terve, Poppy. - Hei, Jamie.
Terve, Jamie. Pitkästä aikaa. - Niinpä.
Hei, Suzy. - Jamie.
Nämä ovat sinulle.
Tuotiin kuoharia. - Kiva, kiitos.
Vien nämä yläkertaan. - Kiitti.
Me kai grillataan. - Mistä niin päättelet?
Juokse, juokse. Lasken nämä alas.
Joko on hauskaa? - Riisukaa kengät.
Minäpä esittelen taloa. Tässä on alakerran wc.
Luulin viinikellariksi. - Täällä on olohuone.
Valittiin sinistä ja hopeaa. - Oikein hieno.
Tässä on ruokailutila. Yksi tuoli on nyt ulkona.
Kettuja vartenko? - Tämä on upouusi.
Kaunista, Helen. Olet oikea viherpeukalo.
Saanko polttaa? - Jos käytät tuhkista.
Yritän osua pottaan. - Katsokaa ruusuja.
Istutin nämä vasta viime vuonna. Haluan kasvattaa tuuhean pöheikön.
Kompostin vieressä kasvaa laventelia. - Hyvä paikka.
Hortensiat ovat nuutuneita. - Piristy!
Ahkeraliisat kukoistavat. - Ahkeroivat.
Istutan lisääkin. - Tuo on ankea.
Eukalyptus. - Kumipuu!
Tulee muistoja mieleen. "Päiviä, kamu."
Juotavaa. - Kiitos, Jamie.
Kippistä vaan.
Oletko jutellut äidin kanssa? - Sunnuntaina.
Onko hän tulossa? - Ai sairaaksi?
Koska te juttelitte viimeksi? Soita hänelle.
Minä soitin. - He tulevat käymään vauvan synnyttyä.
Sujuuko appivanhempien kanssa, Jamie? - Juu.
Isän kanssa ainakin. - Juttelemme joskus.
Emme me vaan.
Onko outoa, kun pikkusiskosi saa ensin lapsen? - Ei suinkaan.
Minä olen täti. Veljellä on kaksi lasta. - Mukavia kersoja.
Vauva potkii. - Mieletöntä!
Pikkumies, tätisi tässä. Ja tuossa on toinen tätisi Suzy.
Minkä annatte sille nimeksi? - Emme kerro vielä.
Kertokaa nyt. - Se tuo huonoa onnea.
Nimeksi tulee Nathan. - Hupsista. Lhana nimi.
Nathan? - Lhana nimi, Helen.
Sukulaisen mukaanko? - Ei.
Se vain tuntuu oikealta. - Se onkin tärkeintä.
Nathan Lightfoot? - Niin.
"Herra Nathan Lightfoot." - Tylsä.
Älkää Suzysta välittäkö. Kippis, Nathan.
Haen lisää juomaa. - Kiitti.
Pelataan PlayStationia. - Joo.
Laitan sen päälle. - Älä.
Zoe tykkää siitä. - Joopa joo.
Mitä pelejä teillä on? - Sonic, Splinter Cell...
Ei näin myöhään. - Älä viitsi!
Viisi minuuttia vain. - Pelataan nyt.
Ei, Jamie! Lstu alas. - Jumalauta!
PlayStationit ovat ikuinen riesa koulussa.
Lapset pelaavat pulpetin alla. - Minä takavarikoin pelit aina.
Mikä yllätys.
Pelataan sitten aamulla. - Ennen kävelyä.
Ajatella että vatsa kasvaa vielä. Enää kymmenen viikkoa. - Jännää!
Eikö teille tule vauvakuume? - Ei.
Entä Zoelle? - Ei. Ei millään pahalla.
Kai haluat lapsen? - En heti kebabin jälkeen.
Jonain päivänä. - Ehkä.
35-vuotiaana on jo riskejä. - Olen vasta 30.
Siihen on enää viisi vuotta. Tee suunnitelma.
Stalinin viisivuotissuunnitelma vai? - Koska ostat asunnon?
Hanki asuntolaina. - Se stressaa.
Säästöt pitää sijoittaa. - Patjan alle vain.
Maksatko eläkemaksuja? - Entä itse?
Tietenkin, me molemmat.
Missä rollaattorinne ovat? - Vakavoidu nyt.
Et voi ryypätä ja juhlia joka ilta. - Enhän minä.
Isosiskosi on jo aikuinen. - Ikävä kyllä.
Ota vastuuta. - Ota nyt iisisti.
Haluan vain, että olet onnellinen. - Olenkin.
En usko. - Olen minä. Tietenkin välillä on rankkaa.
Minulla on hieno työ, loistavat oppilaat, ihana asunto -
Zoe kämppiksenä ja upeita ystäviä. Rakastan vapauttani. Olen onnekas.
Ei tarvitse kehua. - Miten niin?
Tajuan kyllä. Sinusta valitsin helpon tien.
Ei Poppy niin sanonut. - Mutta tarkoitti.
Olet epävarma omasta elämästäsi. - Enhän.
Miksi sitten määräilet muita? - Enhän!
Lhan sama. - Miksi hyökkäätte näin?
Ei kukaan hyökkää, Helen. - Ei niin.
No jopas. - Säälittävää.
Sori. - Kyllä Helen rauhoittuu.
Hormonit jylläävät.
Oletko okei? - Olen.
Pelataanko? - Pelataan.
Parasta jättää se huomiseen. - Käydään yöpuulle.
Jamie, hae Suzylle petivaatteet.
Näytät väsyneeltä, Suzy. - Naamani vain on tällainen.
Kiitos grilli-illasta, Helen ja Jamie. - Oli ihanaa.
Mennään huomenna kävelylle merenrannalle. - Mukavaa.
Hyvää kuuluu. Onko ollut kiva viikonloppu?
Oliko eilen rankka ilta? Kiva kuulla. Kiltti poika.
Haluaisitko lähteä ulos perjantaina?
Sopii. En tosin juo.
Mutta yhden voin ottaa.
Jotain sinne päin.
Nähdään sitten sitten...
Nähdään. Heippa.
Scott!
Suzy, sulje ikkuna.
Mitä tuo oikein oli? - Ei hajuakaan.
Aika outoa. - Eikö ollutkin?
Karmivaa, totta puhuen.
Mitä syödään? - Käykö noutoruoka?
Kiinalaista. - Kas, possu on paikalla.
Sinäkö maksat? Ei hätää, me tarjotaan.
Äiti ja isä. Sinä olet isä. - Inhottavaa.
Tykkäät kuitenkin. - Älä, Poppy!
Onpa kaunis taivas.
Ole hyvä. - Kiitos.
Mihin jäimmekään?
Mikä sinut tänne toi? - Eräs tyttö.
Millainen hän on? - Se on salaisuus.
Kerro nyt. - Se on meidän asiamme.
En sitten utele. Kuka hän on? - En voi kertoa.
Luota minuun.
Hän on opettaja... ja upea.
Inhoan häntä jo nyt.
Sinulla on ihanat silmät. - Kiitos.
Kauniin väriset.
Valitsin nämä itse. - Mistä?
Torilta. - Lhan tosi? Teit hyvät kaupat.
Omakin silmäsi on ihana. - Kumpi?
Tuo. - Tämäkö on erityisen ihana?
Nyt toinen pahastuu. - Eihän.
Juttelimme, ja se on sinut asian kanssa.
Sillä on monia muita kykyjä.
Se osaa jonglöörata. - Tietenkin.
Se osaa iskeä silmää käskystä. - Näytä.
Oletko varma? Se on pelottavaa.
Anna mennä. - Okei. Valmiina?
Onpa se hyvä. - Tämä yrittää mukaan.
En päästä sitä mukaan. - Sekin on ihana.
Älä syö sanojasi. - Anteeksi.
Kippis... taas.
Onpa mukavaa. - Niin on.
Perillä ollaan.
Tervetuloa matalaan majaani. - Kiitos.
Oletpa pitkä.
Millaista siellä ylhäällä on? - Lhan kivaa.
Nyt on parempi.
Sinulla on varmaan kuuma. - On.
Olen yleensä oikeassa.
Minun ei kuulu tehdä tätä. - Olet taitava.
Piileviä kykyjä.
Kylläpä minä tein löydön.
Yy, kaa, koo...
Minullakin on hiukan kuuma.
Auttaisiko tämä? - Ehkä.
Entä tämä? - Pois vaan.
Tämä on kiva näin.
Millaista siellä on? - Ei hassumpaa.
Menen keittämään teetä. - Kiva.
Myöhästyn ajotunnilta. - Heitän sinut.
Saan pitää sinut kauemmin itselläni. - Kiitos.
Koska palaat kouluun? - Ensi viikolla Nickin asialla.
Kyllä kaikki järjestyy.
Heippa. - Hei.
Oletko onnellinen... elämässäsi?
Aikamoinen kysymys.
Eikö olekin?
Pelaat siis futista? - Joka viikko.
Sisällä vai ulkona? - Ulkona.
Ehdinpäs. - Missä korusi ovat?
Tänään en pidä niitä.
Onko iltasuunnitelmia? - Yhdet kaverin synttärit.
Entäs teillä? - Leffailta. Popparia.
Käsikkäin pimeässä. - Emme pussaile.
Älä usko. - Yleensä olen Poppyn kimpussa.
Ei ihme. - Mikä mielistelijä!
Scott tuli. - Oli kiva tavata, Zoe.
Oli kiva tavata, Zoe. - Hauskaa iltaa.
Hei, Scott. Tässä on Tim. Hän tulee mukaan.
Se oli vitsi! - Hei.
Kaikkia ei voi miellyttää. Nähdään. - Soitan sinulle.
Olisit moikannut silloin sunnuntaina.
Mistä puhut? Olin Stevenagessa.
Se oli kai kaksosveljesi. - Olin äidin luona.
Tätini tekee kuolemaa. - Kurja kuulla.
En usko sinua. - Olin siellä keskiyöhön.
Höpskukkuu.
Keskity ja katso, mitä teen.
Panen vilkun päälle ja pysyn kaistalla liikenneympyrässä.
Otetaan vastuu muista ja itsestä.
Tämä on liikenneympyrä. Keskity.
Oliko tuo pyyntö vai vaatimus? Pakottiko tuo kuski vai pyysikö?
Ei pyytänyt. Näetkö nyt? Jos pysyy kaistalla, ei käy kuinkaan.
Silloin noudattaa sääntöjä -
mutta itsekkyys tuo pulmia ja vaaroja.
En hidasta kaistalta poikkeavien takia.
Kaikkialla on valvontakameroita. Että tämä on hirveä paikka.
Mitä odotat? Kiesus!
Taas nopeusvalvontakamera. Miksi?
Tuollahan myydään huumeita. Älytöntä!
Sinä saat luvan odottaa.
Aja nyt sitä autoa! Et aja kamelia, eikä tämä ole basaari.
Tässä maassa noudatetaan sääntöjä.
Saatanan älykääpiöt!
Tarkista peilit ja ota hyvä asento. - Ehei.
Turvavyö kiinni. - Ei käy. Et ole kunnossa.
Minä tässä olen opettaja. - Rauhoitu.
Et voi ajaa tuollaisena. - Kehtaatkin!
Vaarannat itsesi, minut ja muut!
Se on muiden vika. - Roskaa! Minulle riittää.
Päätämmekö tunnin? - En halua jatkaa oppilaanasi.
Mainiota. Ajan sinut kotiin. - Minä ajan.
Ethän. Et saa ajaa, ellei tämä ole ajotunti.
Sinä et aja minnekään. - Joko minä ajan, tai kävelet.
Voin kävellä, mutta et aja. - Et voi estää.
Voinpas.
Anna avaimet. - En.
Anna autoni avaimet. - En.
Pyydän vielä kerran omia avaimiani. - Valitan...
Avaimet tänne, saatanan ämmä! - Irti!
Pysy loitolla! - Avaimet tänne!
Et saa koskea minuun. - Anna ne!
Noin ei saa tehdä, Scott! - Anna ne!
Ei noin saa tehdä! Soitan poliisille!
Haluatko poliisin paikalle?
Selvä. Rauhoitutaanpa sitten.
Me rikomme rauhaa.
Haluan vain ajaa pois. - Valitan, ei käy.
Sinä et sitten ikinä luovuta, hiton ämmä!
Tarvitset apua. - Älä! Holhoat koko ajan.
Juuri tähän pyritkin pelilläsi.
Sinä yllytit ja silitit minua. Flirttailit ja houkuttelit.
Pidit korkoja, minihametta ja avonaista toppia -
vilautit rintoja ja leikit vaihdekepillä. Valehtelit minulle!
Tämä johtuu sinusta. Sinun pitää olla maailman napa.
Minä halusin vain opettaa ajamista.
Et halunnut oppia, vaan halusit vain sitä yhtä.
Saada minut koukkuusi, koska haluat ihailua.
Nautit siitä ja lähdit kepein mielin naimaan poika- ja tyttöystävääsi.
Ja sitten te ajelette sillä tyhmällä keltaisella autolla!
Scott...
Lähdetään.
Haluan vain kotiin.
Uskon sen. Emmekö kaikki halua samaa?
Kuulehan, jutellaan asiasta.
Istutaan autoon ja jutellaan.
Sopiiko?
Sitten annan avaimesi takaisin.
Anteeksi, jos olen pahoittanut mielesi.
Voisinpa tehdä sinut onnelliseksi. - Minä olin onnellinen.
Ja olin sunnuntaina Stevenagessa.
Selvä. - Kysy vaikka äidiltäni.
Samaan aikaan ensi viikollako?
Olen pahoillani.
Ole hyvä.
Otan vain laukkuni.
Olen hyvä ajo-opettaja.
Niin oletkin.
Pärjäile, Scott.
Oliko hän poikaystäväsi?
Silloin aiemmin.
Oliko?
Ajattelin lopettaa röökauksen. - Hyvä idea.
Minkä minä voisin lopettaa? - Liian kiltteyden.
Ei kaikkia voi tehdä onnelliseksi.
Kai sitä saa yrittää saada maailmaa hymyilemään?
Älä nyt, Poppy. - Tiedän kyllä.
Eikö pitäisi ilmoittaa poliisille? - Ei. Ei se Scottia auta.
Tiedätkö mitä? - No?
Me olemme onnekkaita. - Niin. Jokainen on oman onnensa seppä.
Jotkut onnistuvat. Toiset putoavat veneestä.
On rankkaa olla aikuinen. - Niin. Matka on pitkä.
Sano sitten kun ollaan perillä. - Sovitaan niin.
Souda sinä, niin minä hymyilen.
Joko ollaan perillä?
Meillä on vielä pitkä matka.
Tämähän alkaa sujua.
Hei, sinä. Joko tuli ikävä?
Kiva kuulla.
Oikea painajainen. Olen yhä hengissä, juuri ja juuri.
Se on pitkä tarina. Olen järvellä Zoen kanssa.
Kylppäri tulvii, mutta ei hätää, löysimme veneen.
Olet hassu.